Åh, Gud.
Baserat på en sann historia.
Mr Morrison,
ni är här för att ni står inför rätta.
Byggnadsnämnden har dokumenterat att den vid flera tillfällen
yrkat på att ni renoverar er fastighet i enlighet med rådande normer.
Det finns 26 brott mot byggförordningen
och de begär att ert hus ska demoleras.
Det har också uppdagats att ni har brutit mot domstolens beslut
som uttryckligen förbjuder byggande på platsen tills problemen har åtgärdats.
Förstår ni allvaret i åtalet mot er?
- Vet ni att ni kan hamna i fängelse? - Ja, det gör jag.
Är ni basebollfan, herr domare?
Ursäkta?
Två år tidigare.
När jag var 11 tog min pappa mig till Boston för att se en match.
Det var ett möte mellan Boston Red Sox och Yankees.
Pappa drog fram en baseboll ur fickan och sa:
"Gå ner i lervällingen och få Babe Ruth att signera bollen."
Jag kan lova er att jag var skitskraj.
Men ner dit skulle jag.
Babe Ruth sa: "Visst, grabben, klart jag ska signera din boll."
På andra sidan planen stod Lou Gehrig och kollade in några slagträn.
Han signerade den också.
Den bollen är berömd än idag.
Lelands ville auktionera ut den i New York.
De skrev om mig och bollen i tidningen i St. John.
Jag har kvar artikeln.
Vem är Babe Ruth, farfar?
Den störste idrottsmannen genom tiderna.
- Hur gammal är du förresten? - Nio.
Menar du att du är nio år och ingen har berättat vem Babe Ruth är?
- Nej. Hur gammal är du? - 87.
Vet du vem Drake är?
- Vem? - Då är vi kvitt.
- Den lille gynnaren påminner om sin pappa. - Han påminner mig om nån annan jag känner.
Det känns inte som en begravningsdag, eller hur?
Nej. Men inte särskilt många dagar gör det.
Tänker du mycket på döden?
Antagligen inte så mycket som jag borde.
När jag var ung såg jag de gamla
och tänkte: "Om man lever tillräckligt länge, kommer man till sist att förstå döden."
Men jag är lika långt ifrån att förstå den som när jag var 10.
Ser du det som ett problem?
Det får vi snart reda på.
Tala för dig själv. Jag planerar att vinna mot alla odds.
Ska vi knäböja och be en bön tillsammans?
Igår slog TSX ännu ett nytt rekord och nådde upp till 14660
och slog därmed sitt förra årsbästa på 14625. Det representerar en...
God morgon, mina damer.
Vi borde ha haft bäddar för flera år sedan.
Din äldsta dotter tycker att vi ser ut som husvagnsslödder.
Det är en installation.
Ser du korna?
- Ja, kära du, jag ser dem. - Jag undrar vem som äger dem.
De är våra. Det vet du.
Såja. Kom nu.
- Hej, pappa. - Ruthie.
- Hur gick hälsokontrollen? - Bra för oss båda.
Jaså?
Sa läkaren inget om hennes minne?
- Jag glömde fråga. - Du skojar väl?
Nej. Jag glömde bort det.
Jag kanske skulle fråga om mitt eget minne.
- Var är mamma? - Hon är i bilen.
- Ville hon inte komma in? - Nej. Hon nöjde sig med att sitta kvar.
Vi kanske borde handla mjölk i affären.
Hur mår Ruth?
- Hej, pappa. - John. Behöver du nåt från Sussex?
Jag ska hämta stängsel.
Inte nu.
Jag hörde om korna.
Alla har hört om korna.
- Jag är färdig med dem. - Jaså?
Om du inte vill ha dem förstås.
Marknaden för nöttkött är inte vad den var.
Det är inte en hobby jag har råd med.
Det låter rimligt.
Jaså? Nu?
Hur många mil har den rullat, Craig?
Det här är vad som händer när man är för snål för att köpa nya.
Jag hörde att killarna hade köpt en ny traktor.
Förvånande att de gav gamlingen nycklar.
Inte undra på att korna rymde.
Jag borde ha bytt ut några av stängselpålarna för flera år sen.
Hur går det med jordgubbsskörden, Chester?
Fan ta växthuseffekten!
Jag har aldrig sett en så regnig vår.
Vad lustigt. Jag har fler bär än jag kan ta vara på.
Så hör du om några som vill plocka,
kan du skicka dem till mig.
Du var mig en mallig jävel.
Vad skulle ha hänt om jag var tio minuter sen?
Jösses, Craig, vad har du gjort med vårt kök?
Jag har inte gjort nånting. Du lämnade en grytlapp på spisen.
Var inte fånig.
- Det gjorde jag inte alls. - Jo, det gjorde du!
Vi har redan talat om det där.
Vilka är "vi"?
Ert första misstag var att skaffa sju barn...
Hon har bra och dåliga dagar. Det är allt.
Hon mår bra.
Känner du röklukt?
Jag brände ris ute på baksidan idag.
Det måste ha blåst in lite rök.
Jag vill se på dig.
- Det var ett tag sen. - Var det?
Ta av dig kläderna, gamle man.
Förlåt.
För vad?
Inget. Jag är bara ledsen.
Det rostar visst aldrig.
Nej, det gör inte det.
Vi höll vår passion vid liv.
Minns du hotellet i St. John när vi var nygifta?
Minns du när vi körde till St. John före hotellet?
Jösses.
Du verkade alltid så pryd.
Det var jag också.
Till jag träffade dig.
Vem skulle ha trott det?
- Jordgubbarna är förstklassiga i år, chefen. - Ja, det är de, Gus.
Vi lastar av en skörd till i eftermiddag, när de här har svalnat.
Uppfattat.
Jag förväntade mig inte att se er i år igen, mr Morrison.
- Varför inte? - Fick ni inte mitt brev?
Inte vad jag minns.
Vi skickade det i februari för att informera om de nya reglerna.
Vi köper endast av odlare som fraktar sina produkter i kylbilar.
De här satt på plantorna för två timmar sen.
Det finns ingen värme kvar i dem.
Det är ett beslut från huvudkontoret.
- Finns det nån chans att tumma på det? - Tyvärr inte.
Det betyder att jag är helt körd.
Jag har inte råd med en kylbil för mindre än en hektar.
Jag vet. Jag beklagar.
Jag önskar att jag kunde göra nåt.
Ja. Jag också.
Det verkar finnas regler för allt nuförtiden.
Kan du inte bara dubbla satsen?
- Vi kunde koka mycket mera. - Det fungerar inte så.
Nehej. Frugan har fått nog.
Craig, bara för att du har ett fält med jordgubbar,
tänker inte jag koka 10000 burkar sylt.
Ge bort dem.
Fan också.
Nu så.
Det här påminner mig om mina dagar som mjölkbud.
Långt innan jag träffade dig hade jag häst och vagn.
- Tog över efter gamle Lefevbre. - Jag vet.
Vattnet i toaletten frös igår natt.
Jag slår vad om att det fryser i natt också.
Vi har redan eldat tre lårar ved den här vintern.
Huset håller knappt värmen.
Sanningen är att vi snart måste flytta härifrån.
Utsikten är inte heller nåt vidare.
Du låter som Ruth.
Nej, jag flyttar inte in till stan.
Och du får hellre skjuta mig än sätta mig på ålderdomshem.
Den enda utsikten där är att bli nedsänkt i jorden.
Det är inte vad jag menade.
Jag tänkte bygga oss nåt mindre.
Mer behändigt på vår mark på andra sidan vägen.
I ett plan.
Vi har inte råd. Det här stället är inte värt nåt.
Och vi ska inte skuldsätta oss.
Om jag gör det själv har vi råd.
Utan jordgubbarna och korna, har jag mer ledig tid.
Lova mig en sak.
Att vi inte flyttar förrän vi är tvungna.
Kör till.
Pappa!
Du verkar ha ett nytt projekt på gång.
Är du den officiella talesmannen för alla dina bröder och systrar?
Eller är det bara du?
- Lite av båda. - Så trevligt.
Vi tyckte det var hemskt att ingen nämnde
att du kunde låta nån annan bygga det åt dig.
Nej. Jag har inte råd.
Du äger 2000 hektar, pappa. Sälj en bit mark.
Du vet lika väl som jag att om man ska bo här
- behöver man gott om mark. - Gott om mark, ja.
Inget hindrar mig från att bygga.
Förutom att du är över 80.
Som jag ser det, min son,
är ålder bara en abstraktion, inte en tvångströja.
Sanningen är att jag ser fram emot det.
Jag har inte haft ett stort projekt som det här på länge.
Som du vill.
Finns det nåt vi kan göra för dig?
Visst. Jag behöver hjälp med plogen om du har tid.
Ja, inga problem.
Kan du åtminstone lova mig att vara försiktig?
Va?
Nej, om du skär av dig handen med cirkelsågen
i ett utfall av senil dumhet,
kommer mina systrar och min fru inte låta mig glömma det, så...
Wow!
Det måste vara tufft att stiga upp varje morgon och vara rädd för sin egen skugga.
Vardagsrummet ska vara här.
Det ska inte vara för stort.
Jag tänker att om huset är vänt ditåt, borde utsikten bli som bäst.
Jag lovar att en klar dag kan man se halva bygden.
Irene?
Vad tycker du?
Vad är det här, Craig?
Vi har gått igenom det här förut, Irene.
Vi kommer inte att flytta in förrän vi är redo. Jag lovar.
Okej?
Okej.
Tack.
Så det är sant.
Vet du, jag kunde knappt tro det.
Jag trodde de skulle bära ut dig i en furukista
innan du spenderade pengar på ett nytt hus.
Vem ska bygga det?
Varför ställer du frågor du redan har svaret på, Chester?
- Har du bygglov? - Bygglov?
Vem behöver bygglov? Det här är min mark.
Ända sen de införde de nya reglerna för två år sen,
måste man ha en officiell stämpel bara för att gå och skita.
Tro mig. Du måste ha tillstånd.
Japp.
Jag fattar bara inte varför jag ska betala 400 dollar
för att bygga ett hus på en mark jag redan äger och betalar skatt för.
Vi får ofta höra den invändningen.
Det är en administrativ avgift.
Under byggets gång kommer vi att komma ut
och kolla att huset håller godkänd byggstandard.
Jag antar att nån behöver ett jobb, men i övrigt är det helt onödigt.
Ni kanske har missat att det finns en massa hus
i Saint Martin som är över 200 år gamla.
De står där än.
Var fanns er byggförordning då?
Jag tror att ni har missat poängen med det hela.
Det kan du skriva upp.
Men ska det vara på det viset får jag väl lov att hosta upp 400.
- Där har du dem. - Tack.
- Allt jag behöver nu är ritningarna. - Vilka ritningar?
Till huset.
Jag har inga ritningar.
Hur ska du kunna bygga ett hus utan ritningar?
På samma sätt som jag alltid gjort. Jag vet vad jag vill.
Hur vet du det?
Jag har allt i huvudet.
Det löser inte vårt problem.
Vi behöver godkända ritningar.
Men jag är inte arkitekt. Jag kan inte göra ritningar.
Det här kommer bara att kosta mig mera pengar.
Vi måste ha dem.
Okej, jag ska se vad jag kan göra.
Vi skulle uppskatta det.
- Ha en bra dag. - Detsamma.
- Jeffrey? - Ja.
- Jag ska sätta in ett stort fönster här. - Ja.
Och ett till mot andra väggen.
Och några små på baksidan.
Okej.
Vet du vilken storlek de ska ha, farfar?
- Nej, inte det stora. - Inte?
Jag är inte säker på om jag vill ha en glasvägg eller inte.
Jag antar att jag kan gå med på deras regler,
- om vi verkligen måste. - Ja, det måste vi.
Dörrarna då?
Ja, dörrar ska vi ha.
- Nån ordning får det vara. - Jättekul, farfar.
Två av dem är redan klara.
Jag har måtten klara imorgon.
Du inser väl att jag är ingenjör och inte arkitekt?
Men kom igen, Jeffrey.
Hur svårt kan det vara?
Okej.
- Jeffrey? - Ja?
Jag uppskattar din hjälp. Jag vet hur upptagen du är.
Du gav mig ju marken till mitt hus.
I jämförelse är det här ingen stor sak.
Bollen är kastad och...
- Jösses, vad de är usla. - Nej, de behöver en ny tränare.
Det är inte fel på tränaren, utan på slagen.
Nästa år kanske det blir bättre.
Det är bara maj... Säsongen har knappt börjat.
Varför säger du så?
- Vart är du på väg? - Jag går upp och lägger mig.
- Vi börjar med grunden imorgon. - Vilken grund?
Husgrunden, Irene. För i helvete.
Är du helt säker på att det här är vad du vill?
Det är jag.
Så hur är det med din förkylning?
Vill du inte att jag hjälper dig med plogen?
Det är lunginflammation.
Om du kan gå är det inte lunginflammation, i min värld.
Om vi andra kunde förlita oss på viljestyrka
istället för allmän sjukvård, skulle världen vara en bättre plats.
Hur vill du göra nu då?
Vi börjar i öster och bygger hitåt.
- Det låter som en plan. - Okej.
Äntligen. Nu så.
- Morrn, farfar. - Godmorron på dig, Gavin.
- Ska inte du vara i skolan? - Det är sommarlov.
Just ja.
Så vad har du för planer idag?
Inga.
Jag har hört att du är bra på siffror.
Jag antar det.
Jag kan behöva en duktig kille med måttband,
kan det vara nåt.
Det beror på.
Beror på vad?
Får jag betalt?
- Det beror på. - Beror på vad?
Om du gör ett bra jobb.
- Är du säker på att det här är rätt längd? - Helt säker.
Bra. Det gillar jag.
En man med självförtroende nog att mäta en gång och hålla fast vid det.
Är allt som det ska?
Jag är bara lite öm.
- Allt väl, pappa? - Ja, det är ingen fara.
Jag borde ha surrat den bättre.
Ska jag ringa Darryl? Han kan komma och hjälpa dig.
Nej. Jag klarar det.
Din make har nog att göra ändå på gården.
Han behöver inte komma hit.
- Gården står kvar. - Då är vi två om det.
Om alla hjälper till med arbetet kan vi bli färdiga om två till tre veckor.
Va?
Jag njuter av det här.
Först var jag inte säker på om jag fortfarande hade det i mig.
Men jag behöver inte ha det klart om två-tre veckor.
Och inte din mor heller.
Fan! Får du aldrig usla kort?
Väl spelat, Irene.
Där ser du, turen är med henne.
Har ni sett vad de bygger på nummer 17?
Först trodde jag att det var ett hotell, men det är för en enda familj.
Hur många barn har de?
Även om det var ett barnhem,
skulle de inte kunna fylla alla rum.
- Ska vi spela en runda till? - Ja.
- En sista. - Ja. Ja.
UPPHÖR ATT BYGGA
Jag antar att du inte är här för att umgås.
Jag brukar inte umgås här i St. Martin's.
Det förvånar mig inte.
Du har väl sett anslaget om att sluta bygga, som jag satte upp igår?
Ja. Jag förstod att det var ditt verk.
- Förstod du det? - Ja.
Det talade sitt tydliga språk.
Varför fortsätter du bygga då utan godkända ritningar?
Det var just det. Ritningarna är inte klara än.
Men vädret är perfekt.
Min sonson Jeffrey har varit överhopad med jobb på raffinaderiet.
Ett av destillerierna ligger nere.
Annars skulle han ha dem klara nu.
Men du borde inte ha börjat bygga alls.
- Jag trodde det framgick tydligt. - Ja,
du sa att ni behövde ritningar.
Du sa inte att jag inte kunde börja bygga innan du hade dem.
Om så vore fallet, vad vore poängen med ritningar?
Nu kommer vi nån vart. Jag känner likadant.
Mr Morrison, oavsett vad ni tror och tycker,
är bygglov obligatoriskt.
Och så att vi förstår varann: Beslutet om att sluta bygga
- är lagligt bindande. - Ja, ja.
Bortser ni ifrån det sker det på egen risk.
"Detta anslag får ej tas ned."
Nå?
Vill du att jag säger det du vill höra
eller vad jag tycker att du ska göra?
Sen när blev det här ett byråkratiskt land?
Bespara dig själv mödan. Det är inte värt det.
Bygg inte förrän Jeff är klar med ritningarna. Snart har det hela blåst över.
De vill att jag ska betala
ytterligare 300 dollar bara för att få det hela godkänt.
Du kommer inte att gå i konkurs.
Ta fram plånboken.
Välkommen till det tjugoförsta århundrandet.
Okej.
Om du säger att det är vad världen kräver av mig så visst,
men det känns fortfarande som att jag får betala för andras misstag.
Bäst att du sätter upp den här igen.
Craig.
Irene? Vad är det?
Var har du varit? Jag ringde, men du svarade inte.
- Jag visste inte var du var. - Lugn. Jag sa att jag var i verkstaden.
Hur skulle jag kunna glömma det?
Förlåt. Jag var inte borta så länge.
Gör inte om det.
Okej.
Ta det försiktigt däruppe.
Jag tycker inte att en man på över 70 år
borde stå på stege alls.
Det är att utmana ödet.
Skulle inte du iväg nånstans, Chester?
Du verkar ha fått sällskap.
Jösses, vad är det nu då?
Håll dig utanför.
Mr Daigle.
Jag trodde att vi var överens.
Det var vi tills jag inspekterade virket.
Det står här är att husvirket inte är stämplat.
Som jag skrev i min rapport,
finns det ett antal brott mot byggreglerna.
De flesta kan rättas till,
men jag vet inte hur du ska komma till rätta med
att virket inte är godkänt av en inspektör.
Och att era tvärbjälkar och taklag inte är godkända av en ingenjör.
Jag inser att ni är en upptagen man, mr Daigle.
Men ni kanske ändå har en stund över?
Har ni några kvalifikationer
eller expertis vad gäller timmer?
Eller åtminstone praktiska kunskaper i ämnet?
Ja, självklart.
I så fall
får ni ursäkta om jag påpekar sånt ni redan vet,
men jag vill undvika alla upptänkliga missförstånd.
Allt virke i huset är granfuru
som har lufttorkat i minst två år.
Jag vill också framhålla att det inte finns en enda påle
eller bräda som är skev eller slagen.
- Se efter själv. - Jag tror er. Jag tog mig en titt.
Okej, då finns det inget att bråka om.
Och vad gäller golvfogarna och takbjälkarna,
har jag byggt dem på samma sätt som min far lärde mig.
Har du nån aning om vad han hade för yrke?
- Nej, det har jag inte. - Han var skeppsbyggare.
St. Martins hade det tredje största skeppsvarvet
på östkusten på den tiden.
Över 500 segelfartyg seglade ut ur dockorna.
Så i likhet med de flesta männen här,
kunde han ett och annat om fogning.
Det betvivlar jag inte. Men det är inte det som är poängen.
Vad exakt är då poängen?
För att upprätthålla säkerhetsstandarden måste virket vara stämplat.
Och tyvärr kan jag inte göra undantag för er.
Har du hört ett enda ord av vad jag har sagt?
Se dig omkring.
Ta den tid du behöver för att bedöma mitt arbete.
Sen kan du tala om huruvida huset jag bygger är hållfast eller inte.
Jag har betalat 400 dollar för att få bygglov,
jag har tvingats låta göra ritningar,
och nu vågar du komma och påstå att byggmaterialet är undermåligt?
Jag är kanske inte världens mest sofistikerade man, mr Daigle,
men en sak kan jag,
och det är timmer.
Jag har varken tid eller tålamod att argumentera med er,
för det finns absolut inget rum för undantag.
Ta itu med det som krävs, annars drar jag in bygglovet
och demolerar hela stället.
Är det ett hot?
Nej. Det är lagen.
Inte ett ord.
Irene.
- Craig. - Rör dig inte.
Jag ramlade ner för trappan.
Ja. Hur känns det?
Inte så farligt.
- Är nåt brutet? - Nej.
Vad är det?
Inget.
Ska du inte säga vad det är?
Jag är rädd att vår tur har vänt.
Nej, det tror jag inte.
Inte? Hur menar du?
Jag kunde lika gärna ha brutit höften. Det får väl ändå räknas som tur i oturen?
Vad gör du?
Jag sätter upp grindar, ifall du skulle glömma.
Jag glömmer inte.
Nej. Men bara för säkerhets skull.
Det är inte en god idé att du går i trappor nu.
Badrummet är utomhus nu ett tag.
Var är badrummet?
På verandan.
Jag älskar dig.
Min stilige man. Vart ska du?
Till stan för att handla.
Jag ska laga middag ikväll.
Slog jag i huvudet eller har jag mist förståndet? Lagar du mat?
Om man kan läsa, kan man laga mat.
Det brukade min far säga.
Det tog tid för dig att pröva den teorin.
BADRUM
- Hej, pappa. - Hej, Ruthie.
- Var är mamma? - Hon vilar.
Är det där bajamajan från Lindas bröllop?
Ja.
Den gör sig bra på verandan.
Den matchar frysboxarna.
Det är en av fördelarna med att bli gammal.
Man bryr sig inte så mycket om att hålla skenet uppe.
Jag vet vad det var som hände, pappa.
Min vän Jeannie är sköterska på sjukhuset.
Du borde ha ringt.
Jag har aldrig gillat Jeannie.
Som jag minns det, la hon sig alltid i allting.
Skulle du ha berättat det?
Nej.
Varför inte?
Ta det inte personligt, Ruthie,
men jag föreställer mig att du och dina bröder och systrar
skulle ha kommit till en annan slutsats om vad som borde göras.
Det är tydligt att mamma bara blir sämre.
Tror du inte att jag vet det?
Det är därför jag bygger ett hus.
- Men ett hus kommer inte att lösa det. - Nej.
Men det kommer att göra allt mer bekvämt.
Jag har tittat på några boenden som kan passa henne.
Nej!
- Det är inte vad din mor vill. - Du har inte ens hört vad jag skulle säga.
Förresten är jag inte säker på att hon ens vet vad hon vill längre.
Jo, det vet hon.
Okej, om du inte behöver mig, går jag upp till mamma.
Sängen står i vardagsrummet.
- God eftermiddag. - Hej, Margaret.
- Jag visste inte att du skulle komma idag. - Jag har med mig middag.
Vem är det som har dött?
Jag hörde om Irene.
Ja.
Jag vill säga en sak. Jag vill att du lyssnar.
Vare sig du gillar det eller inte,
kommer jag förbi med en gryta en gång i veckan.
Jag vill ha tillbaka min skål. Förstår du?
Tack, Margaret, det behövs inte.
Jag lagade en stuvning igår kväll.
Julia Child vänder sig säkert i sin grav.
Du ska få gryta!
Det behövs inte.
Och vi behövde inte nötkött hela vintern
och alla bensintankar fyllda 1973.
Vi skulle nog ha förlorat gården om det inte vore för er.
Ja. Chester har varit sur på mig för det ända sen dess.
Det är Chesters problem.
Om rollerna var ombytta skulle Irene ha gjort samma sak och det vet du!
Jag har aldrig gillat dig. Det är din fru jag skulle gå genom eld för.
Minsann.
Craig. Är du däruppe?
Det är lättare för mig att hålla rätt på henne när jag är här.
Vi gör alla det vi måste. Jag ska gå och se hur hon har det.
Pappa kanske har allt under kontroll.
- Är du helt borta? - Ruth, Ruth.
- Jag är inte din fiende. - Allvarligt?
De sover i vardagsrummet och går på toa på verandan.
En del av mig vill bara anlita en sköterska utan att fråga.
Hur länge skulle det vara?
Prata med honom. Försök få honom att förstå
- att det inte fungerar längre. - Det har jag. Han viker sig inte.
Varför får inte vi vara med?
- Hon är vår mamma. - Han är hennes man.
Tänk om han vet bättre än vi och fattar riktigare beslut?
- Det gör han inte. - Det vet du inte!
Du kan inte vara säker på att du och jag har ett bättre alternativ!
Det finns en annan sida av saken.
Vadå?
Om han bad oss stoppa om honom,
skulle vi ringa Brock Reid och be dem värma upp likvagnen.
Och till dess?
Jag antar att vi får hoppas att han inte matförgiftar dem båda.
Är du vaken?
Ja.
Varför står sängen i vardagsrummet?
Du föll ner för trappan förra veckan.
Slog jag mig?
Nej, inte allvarligt.
Jag minns det inte alls.
Du slog i huvudet.
Det har nog med det att göra.
Men jag borde väl ändå minnas det?
Oroa dig inte.
Men det oroar mig.
Du minns inte precis allt. Vad är det med det då?
Vi finns ju.
Vi har varann.
Är inte allt annat en bonus?
Jag hoppas det.
Vet du vad som skrämmer mig?
Nej, vadå?
Tänk om jag glömmer allt?
Du är fortfarande min Irene.
Lovar du?
Jag har aldrig brutit ett löfte till dig.
Men nästan.
Med Bernice. Vad heter hon?
Punchard.
Bernice Punchard.
Men hjärtat mitt, hon var en enastående kvinna.
Hur nära kom ni två?
Svartsjuka har aldrig varit en av dina mer smickrande egenskaper.
Det har inte med svartsjuka att göra.
Jag skulle ha lämnat dig bums om jag kommit på dig med en annan kvinna.
Du sa det.
Kan vi sova nu?
Jag gör det.
Vadå?
Lämnar dig om du är otrogen.
Jösses.
Okej, okej. Kan vi lämna det nu?
Vad hände med den förtjusande vad-hon-nu-hette Bernice?
Punchard.
Hon dog för 30 år sen.
Vad hemskt.
Nu får jag dåligt samvete.
Det borde du ha.
Du är en elak kvinna.
...och mr Morrison har faktiskt gjort
raka motsatsen till det kommissionen påstår.
Han har försökt tillmötesgå dem på alla punkter.
Han har anlitat mr Folkin, en ackrediterad träinspektör.
Han hittade absolut inga fel på timret och godkände det den 30 juni.
Han anlitade Jeff LeBlanc, en certifierad ingenjör,
för att rita om fogarna och taklaget.
Och mr Morrison har redan gjort förstärkningar
för att uppfylla kommissionens rekommendationer.
Det finns foton som visar det.
Därtill har mr Raymond Debley, vars namn ni känner till, mr Daigle,
som en av de mest respekterade byggmästarna
i New Brunswick, inspekterat huset den 10 juli,
och det här är hans rapport.
Som ni själva ser, är det en hyllning till mr Morrisons byggkonst.
Var det allt, mr Fulton?
Ja.
Ursäkta, en sak till.
Det är värt att komma ihåg
att byggförordningen inte är en rad regler, utan en standard.
Och vi tror att mr Morrison inte bara levde upp till standarden,
utan i de flesta fall höll högre standard än vad som krävs.
Det är byggnadsnämndens uppfattning att mr Morrison ännu inte har mött
de krav som inspektionen har på huset.
Därför och till dess att
en lösning på alla 26 punkter har godtagits,
är förbudet att fortsätta bygga i kraft.
Begå inga misstag nu, mr Morrison.
Att bryta mot förbudet är ett allvarligt brott
och vi måste vidta rättsliga åtgärder.
Har ni förstått?
Vilken jävla röra.
Man kan undra om de bestämt sig på förhand.
Oavsett vad vi föreslår blir svaret detsamma.
De får väl ta och komma hit då.
Inget annat är rimligt.
Jag har arbete ändå med att slipa och snickra dörrar och allt.
Jag antar att jag har jobb i minst ett par veckor.
Visst.
Förhoppningsvis har vinden vänt till vår fördel då.
... på 11542,58 har kursen sjunkit till ett bottenrekord på 14 månader.
Energisektorn
- har tappat 13% de senaste sex veckorna. - Hörde du?
Jag hoppas att raffinaderiet inte stänger.
Jeff har alldeles för stora skulder för det.
... och för tredje månaden i rad är bilförsäljningen
nere på förra årets nivåer
allt tyder på en ihållande tillbakagång
som till stor del triggas av subprime-lånekrisen i USA.
IMF har idag fastslagit att finansvärlden är...
Irene?
Hej, Dana, har du sett Irene idag?
Nej, det kan jag inte säga.
Jag har inte sett dig röka på 50 år.
Har du inte?
Nej.
Varifrån fick du cigaretterna?
Jag vet inte.
Är det inte lustigt?
Jag var orolig för dig.
Jag gick tillbaka till huset och du var inte där.
Jag har letat i flera timmar.
Förlåt.
Sa jag inte att jag skulle ta en promenad?
Vi borde gå ner till stranden oftare.
Ja, det borde vi.
Titta, Craig.
Nån bygger ett nytt hus.
De valde en vacker plats.
De får en vacker utsikt.
Nåt jag önskar att vi hade haft.
Irene.
Förlåt, älskling, men jag kan inte låta dig stanna här ute.
- Det är för kallt. - Mina ben värker.
Kom nu.
Jag har dig.
Nej. Jag stannar här.
Kom nu, Irene.
Du gick ju till fots in till stan idag.
Nej! Nej! Nej!
Nej! Nej!
Jag sover här.
Jösses. Jaså? Nu?
Du kan inte göra så och det vet du. Kom nu. Kom så går vi.
Ta händerna ifrån mig!
Men snälla Irene.
Fan! Det där gjorde ont!
Kom nu! Kom!
- Släpp mig! - Nej. Kom nu.
- Kom nu. Sluta. - Släpp mig!
Nej!
Varje kväll kollade jag att det inte låg nåt på golvet.
En gång glömde jag det.
Då snubblade hon på sin förbannade sko.
Det kunde ha varit vad som helst.
Jag var arg på henne.
Vi bråkade.
Hon ville sova utomhus och jag lät henne inte göra det.
Jag släpade in henne i huset.
- Du var tvungen. - Nej, det var jag inte.
Inte på det sättet.
Man släpar inte nån på det sättet.
Rosor?
De är från en beundrare.
Du har aldrig köpt rosor förut.
Du har aldrig brutit höften förut.
Bröt jag höften?
Hur då?
För att din man är en dåre.
Operationen gick bra.
När får hon komma hem?
Vi behåller henne några dagar till,
sen får hon komma på eftervård och sjukgymnastik i fyra till sex veckor.
Mellan fyra och sex veckor?
Er son och dotter har berättat lite om er situation.
Mr Morrison, er hustru kommer att behöva viss uppföljning.
Och vård i hemmet.
Med tanke på hennes fysiska och mentala hälsa,
tror jag att det alltid kommer att behövas.
Okej.
Hur känns det, pappa?
Er mor och jag har varit tillsammans i 61 år.
Vi har aldrig varit ifrån varann mer än ett par nätter.
Men
om det inte finns nåt val,
får det väl bli så.
Jag inser att du och jag kom på kant med varann från början.
Men
det måste inte bli personligt.
Jag ber om ursäkt.
Jag menade inte att vara respektlös.
Ni har vissa brister i ert hus.
Kan ni vara snäll och tala om för mig vad jag ska göra åt dem.
Mr Morrison, det här kontoret har inte resurser att spendera
på att lära folk grunderna i byggnadsteknik.
Antingen vet de hur man gör eller så anlitar de nån som vet det.
Ni har sett min rapport. Ni vet vad som behöver göras.
Ja, det vet jag.
Sover du bra?
Nej. Gör du?
Nej. Inte särskilt.
Minns du när vi träffades?
Ja, självklart.
Du var full.
Nej, inte full, lätt berusad.
Du spydde på min syster Jearette.
Jag åt nåt som jag inte tålde.
En flaska whiskey var det du hade ätit.
Ja.
Hon och jag har inte kommit över det än.
Min syster, Jearette, var en elefant
vad det gäller att minnas skymfer mot henne.
Jag förebrår henne inte. Du förstörde en vacker klänning.
Hon var tvungen att gå från dansen
och hennes bästa vän
gifte sig med pojken hon hoppades förföra den kvällen.
Är det därför hon var ungmö?
För att du kräktes på henne.
Jag skulle också hata mig själv.
Vad tror du skulle ha hänt om vi aldrig hade träffats?
Eller om jag hade kräkts på dig istället?
Vi hade antagligen hittat nån annan.
Tror du?
Nej!
Men lagen är ändå lagen. Det är så...
Här är han nu.
Du är ute på farligt vatten, min vän.
Morrn, Owen, Marty.
Vad snackar du om, Chester?
Jag kunde inte undgå att märka att du har börjat bygga igen.
Det verkar som att du längtar efter problem.
Tack för din juridiska rådgivning. Tar du betalt per timme, eller?
Byggnadsnämnden demolerade ett hus i Uppertown förra månaden
av ungefär samma anledningar!
Att äga 2000 hektar ställer dig inte utanför lagen, Craig.
För i helvete, Chester.
Det har inget med saken att göra.
Kan du inte för en gångs skull sköta ditt?
- Är det nån där? - Jag kommer strax.
- Är du mr G. Craig Morrison? - Ja.
Håll till godo.
Minns du när jag snickrade vårt matsalsbord?
Vi hade använt sågbock och plankor i så många år,
att jag hade gett upp tanken på att få ett riktigt bord.
Min far hjälpte mig valsa skivorna.
Jag strök 12 lager på det där bordet.
Men det hjälpte ändå inte när Ruth spillde bläck på det.
Jag blev inte arg.
Du var väldigt stolt över ditt bord då.
Nej. Men det är fint snickrat.
Vet du hur mycket ett skördebord skulle ha kostat om du köpt det?
De första åren tog jag illa vid mig för var törn bordet fick,
jag tog det personligt.
Det var allt jag kunde se.
Märkena från en gaffel, reporna från en skridskoskena,
avtrycket efter nåns handstil som gått igenom en bit papper.
Jag hade glömt det.
Hur svårt kan det vara för en unge att komma ihåg
att lägga in ett par extra pappersark under hemläxan?
Det fanns gånger då jag ångrade att jag inte hade valt ekträ.
Men åren gick
och ärren blev bara fler,
och skadorna gjorde bordet till nåt annat.
Det är så med furu,
det bär på många minnen.
- Morrn, Craig. - Gary.
- Du verkar ha fullt upp. - Det har jag.
Jag försökte ringa, men ingen svarade.
- Fick du delgivningen igår? - Ja.
Nån gång ska vara den första.
Inser du att du måste vara i rätten på tisdag?
Det kan du ge dig på.
De är förbannade på dig.
Om vi ska vinna det här måste du sluta bygga.
Irene har brutit höften.
- Va? - Hon måste ha rullator.
Vi kan inte bo kvar i vårt gamla hus.
Jag är ledsen.
Varför sa du inte att du hade börjat?
Fan då,
jag ville väl inte att du skulle försöka tala mig ur det,
och övertala mig att det fanns ett bättre sätt.
Nej, jag kan inte övertala dig.
Då kanske du skulle ha kunnat det.
Men nu, vad som än händer,
kommer det att stå färdigt när Irene kommer hem.
Är du inte hungrig?
Nej.
Jag har inte så stor aptit längre.
Jag måste gå nu.
Jag måste till sjukhuset innan besökstiden är slut.
Du ser trött ut, pappa. Varför stannar du inte hemma ikväll?
Nej, hon väntar på mig.
Jag tar det.
Hallå.
Vänta lite.
Hallå?
Ja?
Jag heter Marty Klinkenberg, och ringer från Telegraph-Journal.
Jag är redan prenumerant.
Nej, det här handlar inte om det.
Jag är reporter och hörde
att du har problem med byggnadsnämnden.
Det är det minsta man kan säga.
Har du hört talas om andra liknande fall?
Måste framstå som småpotatis för de flesta.
Vad lustigt.
En av era grannar, Chester Jones, ringde mig för två veckor sen.
Han ringde och ringde tills jag blev tvungen
att undersöka saken bara för att bli av med honom.
- Chester? Chester Jones? Är du säker? - Ja.
Har du tid att svara på några frågor?
Ja.
Javisst.
Pappa?
Är allt som det ska?
Hur mår du?
Allt värker.
Det här kan vara början på slutet.
Det var på tiden.
Vill du ha nånting?
Jag måste berätta en sak.
Okej.
Babe Ruth-basebollen ligger i köksskåpet i en gammal mjölburk.
Det visste jag redan.
Mamma berättade det.
Jösses.
Er mamma har aldrig kunnat bevara en hemlighet.
Jag fick ett samtal förra året.
En kille erbjöd mig 40000 dollar för bollen.
Kan du tänka dig?
40000 för en baseboll.
Alla dessa år, har du aldrig varit frestad att sälja den?
Jovisst.
Tanken kom för mig ett par gånger.
Varför gjorde du inte det?
Jag sover bättre om jag har den kvar,
ifall jag nånsin skulle hamna i ett riktigt svårt läge.
Jag försökte få dem att skjuta upp det,
men de ger sig inte.
Har du sett Telegraph-Journal idag?
Nej, nej. Hur så?
Din pappa var på första sidan.
Hej.
Jag har letat efter dig.
Har du?
Var var du?
Jag kom imorse.
Jag skulle inte ha kommit förrän nu ikväll.
Kom varifrån?
Huset.
Vilket hus?
Det spelar ingen roll.
Hur var din dag?
Bra.
Hallå?
Chester är död.
Margaret,
jag är ledsen.
Ber du?
Jag försöker.
När blev du religiös?
Jag vet inte om jag är det än,
men jag tänkte att det här var rätt tillfälle att satsa på det.
Varför det?
Jag vet inte.
Jag hoppades väl på ett mirakel.
Jag har saknat dig.
Jag också.
Hur mår du?
Det har varit bättre.
Ja, samma här.
Hej, pappa.
Ruthie.
Jag var förbi det nya huset igår.
Du och mamma kommer att gilla det.
Tror du?
Ja, definitivt.
Du planerade det väl.
Tack.
Jag hoppas det.
Får jag fråga dig en sak, Gary?
Hur länge har du varit min advokat?
26 och ett halvt år.
Och du har nog lagt ner lika mycket jobb
på det här enda fallet som under alla tidigare år?
Antagligen. Mer, tror jag.
Varför har du inte skickat en räkning än?
Bra fråga.
Av princip jobbar jag inte gratis,
men jag hade missbedömt situationen fullständigt,
och har gett dig helt fel råd.
Hela den här röran kan lika gärna vara mitt fel.
Det rimmar illa om du ska betala för mina misstag.
Om du inte hade begått de misstagen,
hade det slutat annorlunda, tror du?
- Nej. - Inte jag heller.
Om du inte har nåt emot det, när du har slutat din plädering,
kanske jag får säga några ord?
- Tror du inte på mig längre? - Det är för sent nu.
Jag skulle vilja få några ord sagda.
Vad är det?
Fem hektar mark.
Det finaste jag har, förutom min egen tomt förstås.
Det står mitt namn. Varför det?
Varför inte?
Är ni baseboll-fan, herr domare?
Ursäkta?
Jag har varit det i hela mitt liv.
Jag har alltid uppskattat att man kan jämföra
en spelare från förr med en spelare idag.
Det som Babe Ruth lyckades åstadkomma
är lika lätt att förstå och uppskatta nu
som det var då.
Spelets traditioner har bevarats genom åren,
och det finns en hängivenhet mot reglerna.
Och precis som med baseboll,
har jag alltid trott på byggnadskonsten
och hängivenheten mot reglerna.
Min far lärde mig att se timmer i ett levande träd.
Sanningen i en lodrät vägg eller en rät vinkel.
Jag menar inte att ställa mig utanför lagen,
det har jag aldrig gjort,
förrän nu.
Jag är för gammal för sånt nonsens.
Mitt hus är friskt.
Min fru skrivs ut från sjukhuset nästa vecka
och våra valmöjligheter är begränsade.
Vi ska flytta in i vårt hus.
Så
antingen åker jag i fängelse
eller så åker jag hem.
Vilket det än blir, kan jag sova med gott samvete.
TELEGRAPH-JOURNAL MORRISON SLIPPER FÄNGELSE
Det hade gått fortare om jag bara hade byggt huset
utan att ens be om bygglov.
Ja, och jag hade varit gladare om jag hade fått in dig på hem.
Jag tänkte just detsamma.
Jag kan se över några möjligheter.
Vi borde ansöka om grupprabatt.
Nu börjar det likna nåt.
Så,
har du andra projekt på gång?
Kanske.
Vill du tala om det?
Nej.
Är det stort?
Kanske det.
Jösses, pappa.
Vad vill du att jag ska göra, sitta här hela dagen?
Sitta still får jag tids nog.
Titta på håret.
Hur längesen var det sen du klippte det?
Ett tag sen.
- Som vanligt? - Ja, tack.
Irene?
- Ja? - Ska du klippa mitt hår?
Självklart.
Titta på håret.
Hur länge sen var det sen du klippte det?
Det var ett tag sen.
Craig firade sin 91:a jul i sitt nya hus.
Irene fanns vid hans sida.